- Svíčky, vonné oleje
- Osvěžovače vzduchu
- Potravinářské výrobky
- Zdravý životní styl
- Domácnost
- Home Decor
- Kuchyňské potřeby
- Papírové ubrousky, utěrky
- Alobal, folie, papír
- Sáčky pytle
- Tašky
- Zátky korkové, PE
- Demižony
- Špejle, párátka
- Prkénka na krájení
- Podložka pod hrnec
- Sklenky, panáky rozlišovače
- Plecháčky
- Hrnky
- Karafy
- Lahve
- Lžičky
- Filtry do kávovarů
- Mašlovačky
- Škrabky
- Obracečky
- Vařečky
- Otvíráky
- Naběračky
- Podnosy a tácy
- Podtácky
- Misky
- Dózy na potraviny
- Zavařovací víčka
- Termoláhve
- Placatka
- Gadgets - udělátko
- Nálepky na kořenky
- Lapače nečistot, hadičky
- Plastové, jednorázové nádobí
- Bytový textil
- Potřeby pro domácnost
- Teploměry, technická měřidla
- Hodiny a budíky
- Galanterie
- Bytové dekorace
- Cedulky informační
- Dekorace
- Elektro
- Zdraví
Clanax Wooden párátka plochá 1000 kusů
Kód: | 37090 |
EAN: | 8590786200166 |
Výrobce: | dovozce: Bartoň Trading, s.r.o. |
Značka: | Clanax® (web) |
![]() |
Parátka jsou vhodná do každé domácnosti.
Párátko je drobná - zpravidla dřevěná pomůcka - sloužící k vynětí uvízlé potravy z mezizubních prostor. Jedná se o tenkou podlouhlou asi 5 až 8 cm dlouhou tyčinku (špejli) zakončenou hrotem, a to buď na jedné nebo na obou stranách.
Z hygienických důvodů se jednou osobou použité párátko dále nepoužívá a je odpadem.
Zubní párátko, i když ne v podobě jak je známo dnes, provází lidstvo od pravěku. Jako první párátka byly používány drobné kosti, dřevěné třísky, brka a jiné. Odstraňování zbytků potravy z mezizubního prostoru mělo mimo hygienických důvodů i důvody náboženské. Dochovalá párátka byla nalezena mezi pohřebními předměty v hrobech odkrytých v Itálii a ve Švýcarsku. Párátka se v 17. století stala i luxusním doplňkem a byla umělecky zpracována, vyráběna z drahých kovů a osázena drahými kameny.
Podnět k výrobě párátek pochází z Brazílie. Tehdy si Charles Forster (nar. 1816 v Charlestonu ve státě Massachusetts) v Brazílii povšiml, že domorodci mají čisté zuby díky tomu, že si odstraňují zbytky potravy z mezizubních prostor a to jej inspirovalo k dovozu párátek do USA a pak k jejich výrobě. Párátko, již podobné dnešnímu, začal masově vyrábět Charles Forster ve Spojených státech amerických v roce 1860, v roce 1870 při použití strojní výroby, kdy dokázal vyprodukovat kolem 1,5 milionů kusů za den. K tomu je potřeba jeden až dva stromy.
Poprvé byla párátka, ještě dovážená, nabízena v restauraci Union Oyster House (nejstarší restauraci v Bostonu a nejstarší restaurace v nepřetržitém provozu v USA otevřené v roce 1826). Párátka byla natolik módní, že lidé dávali přednost návštěvě restaurace, která nabízela párátka. Byla prodávány i žvýkací párátka ze Skořice, která vznikla v roce 1949, a začal je prodávat drogista T. Baden, nejprve jako potěšení pro děti.
Z Pomerančovníku se ručně vyráběla portugalská párátka Palitos de Coimbra až do 70. let 20. století. Tato dlouhá párátka (15 až 25 cm) byla zvláště oblíbená v Brazílii a Argentině.
V současnosti je na celém světě spotřebováno několik stovek miliard těchto drobných dřevěných kousků ročně. Moderní doba omezila význam párátek na aktuální pomoc. Dlouhodobá péče o zuby užívá různé verze novějších pomůcek, jako jsou zubní niť a mezizubní kartáčky.
Důležitým parametrem je materiál, který určuje jejich lámavost, nasákavost i vzhled. Párátka se nyní zpravidla vyrábějí z různých dřev, zejména tvrdých druhů, výborná jsou z Bambusu. Také jsou ovšem kovová a plastová.
Použití na jednohubky, vaření, pečení či ovoce namáčené v čokoládě, zároveň lze použít i na odstranění potravy ze zubů.
Tato položka nebyla doposud diskutována. Pokud chcete být první, klikněte na tlačítko Přidat příspěvěk
Parátka jsou vhodná do každé domácnosti.
Párátko je drobná - zpravidla dřevěná pomůcka - sloužící k vynětí uvízlé potravy z mezizubních prostor. Jedná se o tenkou podlouhlou asi 5 až 8 cm dlouhou tyčinku (špejli) zakončenou hrotem, a to buď na jedné nebo na obou stranách.
Z hygienických důvodů se jednou osobou použité párátko dále nepoužívá a je odpadem.
Zubní párátko, i když ne v podobě jak je známo dnes, provází lidstvo od pravěku. Jako první párátka byly používány drobné kosti, dřevěné třísky, brka a jiné. Odstraňování zbytků potravy z mezizubního prostoru mělo mimo hygienických důvodů i důvody náboženské. Dochovalá párátka byla nalezena mezi pohřebními předměty v hrobech odkrytých v Itálii a ve Švýcarsku. Párátka se v 17. století stala i luxusním doplňkem a byla umělecky zpracována, vyráběna z drahých kovů a osázena drahými kameny.
Podnět k výrobě párátek pochází z Brazílie. Tehdy si Charles Forster (nar. 1816 v Charlestonu ve státě Massachusetts) v Brazílii povšiml, že domorodci mají čisté zuby díky tomu, že si odstraňují zbytky potravy z mezizubních prostor a to jej inspirovalo k dovozu párátek do USA a pak k jejich výrobě. Párátko, již podobné dnešnímu, začal masově vyrábět Charles Forster ve Spojených státech amerických v roce 1860, v roce 1870 při použití strojní výroby, kdy dokázal vyprodukovat kolem 1,5 milionů kusů za den. K tomu je potřeba jeden až dva stromy.
Poprvé byla párátka, ještě dovážená, nabízena v restauraci Union Oyster House (nejstarší restauraci v Bostonu a nejstarší restaurace v nepřetržitém provozu v USA otevřené v roce 1826). Párátka byla natolik módní, že lidé dávali přednost návštěvě restaurace, která nabízela párátka. Byla prodávány i žvýkací párátka ze Skořice, která vznikla v roce 1949, a začal je prodávat drogista T. Baden, nejprve jako potěšení pro děti.
Z Pomerančovníku se ručně vyráběla portugalská párátka Palitos de Coimbra až do 70. let 20. století. Tato dlouhá párátka (15 až 25 cm) byla zvláště oblíbená v Brazílii a Argentině.
V současnosti je na celém světě spotřebováno několik stovek miliard těchto drobných dřevěných kousků ročně. Moderní doba omezila význam párátek na aktuální pomoc. Dlouhodobá péče o zuby užívá různé verze novějších pomůcek, jako jsou zubní niť a mezizubní kartáčky.
Důležitým parametrem je materiál, který určuje jejich lámavost, nasákavost i vzhled. Párátka se nyní zpravidla vyrábějí z různých dřev, zejména tvrdých druhů, výborná jsou z Bambusu. Také jsou ovšem kovová a plastová.
Použití na jednohubky, vaření, pečení či ovoce namáčené v čokoládě, zároveň lze použít i na odstranění potravy ze zubů.